-Gör dig av med honom. -Jag kan inte stoppa honom.
Men jag skiljer mig inte.
-Du borde väl vilja göra dig fri. -Så att han kan gifta sig med slynan?
Du har ett val.
Anklaga honom för otrohet och låt honom betala det han ska.
Pappa!
Varför träffas vi här?
Du tyckte om att se Gennie åka karusell.
Javisst.
Men jag insåg inte att det skulle vara så kallt.
Jag har funderat på namn.
Vad tycks om Henri-Luc?
-Är det en pojke? Har du testats? -Nej, det skulle jag aldrig göra.
Det vore som att tjuvtitta på julklapparna.
Du ska veta att om du inte går med på en skilsmässa i fullt samtycke...
...så får du kanske inte behålla mitt namn.
-Våra barn, då? -De är förstås de Persand.
Jag måste ha samma namn som barnen.
Fransk domstol brukar ge vårdnaden till den franska föräldern.
-Du får inte krossa din egen familj! -Det är ju du som krossar mig!
Du som alltid har pratat om individens frihet att älska.
Men det var bara ord för dig. Tomma ord.
Ja, det var det.
Jag insåg inte att äkta kärlek inte alls handlar om frihet.
-Förutom friheten att dö. -Var inte så dramatisk!
Fundera bara på det jag sa.
God dag.
-God dag. -Har ni den här i blått?
-Blir blå denim bra? -Javisst.
Tack.
Jag är Magdas man. Kvinnan som knullar din man!
-Ursäkta... -Var inte korkad, utan gör nåt!
Annars gör jag nåt!
Vi kan göra som de, vi kan knulla!
Lämna mig i fred!
Roxy?!
Rox!
Rox...
-Hur är det med hjärtat? -Bra.
-Ni räddar henne väl? -Hjärtat...?
Det är ingen fara.
Jag behöver adrenalin.
-Jag vill följa med. -Det är fullt. Vi måste skynda oss.
-Hon är amerikan. -Ta henne till sjukhuset.
Jag ringer efter en taxi.
Jag tänkte bara:
-"Jag ska inte behöva tåla mer." -Gennie, då?
Och alla i Santa Barbara?
De kommer förstås att skylla på mig.
Jag borde ha tagit hand om dig. Det är därför jag är här.
Inte för att ha ett kärleksliv.
Nej, Is. Jag vill att du ska vara lycklig.
Även om inte jag är det... Barnet mår bra. Sa de det?
Han sparkar som fan.
Så vackra de är.
Tack.
-Vad tycker du om Henri-Luc? -Till barnet?
Bertram.
Nån kvinnogrej...nåt med barnet.
Nej, inget missfall.
Jag ringer sen. Jag ringer. Vi ses.
Hugue?
-Thibault...? -Jag vill inte ha ett sånt namn.
Mathieu.
Bara Luc är kanske bättre än Henri-Luc.
Jag funderar fortfarande på namn.
Har du något förslag?
Hur kunde du göra så här mot oss?
-Tänkte du inte på barnet? -Jo.
Jag tänkte:
"Vill jag föda honom till världen? Ge honom ett splittrat hem?"
-Nu klandrar du mig som alla andra. -Nej.
Jag klandrar mig själv... som kom fram till fel svar.
Titta, såna färger!
Jag hade tänkt köpa blommor, men jag var så fruktansvärt upprörd.
Så synd.
Förlåt.
Jag försvarar inte Charles-Henri. Han betedde sig hemskt illa.
Liksom så många män.
Men att lämna en gravid hustru... Det är dålig smak.
Giftermålet var dålig smak. De där flickorna är inte som vi.
De lär sig inte savoir-vivre, och gott uppförande.
Sånt är löjligt. De litar bara på sin instinkt.
På känslorna! Och vart leder det?
-Till otyglade känslor. -Åtrå.
Och nu strular min idiotiske bror med hennes syster.
Hon är också kapabel att skära upp handlederna.
Det är hans frus problem.
Jag har fullt upp med Charles-Henri.
-Hans kosack blir ingen lätt match. -Du kan uppföra dig, Charlotte.
Allt handlar om självbehärskning.
Jag avskyr att tappa kontrollen!
Du hamnar åtminstone inte på sjukhus.
Rog...Roger!
-Välkommen till Frankrike. -Så fin du är, Is!
-Du ser så fransk ut. -Gör jag?
-Hej, älskling. -Åh, jösses!
Nämen, har man sett...
-Hur är det med Roxy? -Hon mår bra.
Var snäll och påminn henne inte. Glöm att det har hänt.
Ska jag glömma att min dotter försökte ta livet av sig?
-Jag vet. -Därför frågar jag dig.
-Is liknar nån i "Bind mig älska mig!" -Den har jag inte sett.
Gud, vad stor du är!
Älskling...
-Champagne, tack. -Cola light.
-Portvin, tack. -Sandeman, madame?
-Du är gravid. -Alkohol är inte förbjudet.
Franska barnläkare säger tvärtom.
-Är "tourtière" sköldpadda? -Nej, det är som "quiche", men bättre.
"Tourtière" är kärlet de lagar det i.
Vilka juridiska rättigheter har vi till tavlan?
Roxeannes man kan kräva hälften, även hälften av hennes del av tavlan.
Ni är fem ägare. Vi kan hävda att den är gemensam egendom.
Först måste vi uppskatta tavlans värde.
-Kan man dricka vattnet? -Vi är inte i Istanbul.
-Varför dricker de det på flaska? -Av samma skäl som hemma.
Då tar vi det på flaska. - Kan vi få "eau avec gaz"?
Två vatten, tack.
Charles-Henri ska inte få nåt.
-Jag litade aldrig på honom. -Glöm det där.
Ni tyckte att han var vacker. - Det sa du också, mamma.
"Likt Orfeus, hans stubb som ett fält av guld."
-Sa du det? -Ja, det gjorde jag.
Kan vi prata om tavlan?
Den är Roxys, för hon gjorde sig omaket att ta med den.
Hon hade vår välsignelse. - Visst, Margeeve?
Vi säljer inte. Vi lånar ut den till museer-
-med våra namn på en guldplatta.
Sällan... Nu är situationen en helt annan.
För att den är värd mer än du trodde?
Det måste beaktas. Just nu är vi fem, men vi blir fler.
Ingen vill beröva våra barn deras arv.
Roxy är den enda med barn.
Gift dig med en av dina flickvänner.
-Vi är inte här för att prata om det. -Våga språnget!
Sankta Ursula tillhör oss alla. Jag har aldrig sett henne som min.
Hon hängde jämt över soffan och vaktade oss allihop.
Med en missbelåten min som förhindrade fler eskapader.
Likt alla helgon inför mänsklig skröplighet.
Hur kan vi utesluta Roxys man, om vi delar på intäkten?
Propsar han på hälften får Roxy tillbaka det i underhåll.
Vore det inte härligt? Nu får jag inte ett jota från honom.
Allt han äger är bundet i släktfonder.
Och han tjänar lika lite på sin konst som jag på min.
Jag funderar på att börja jobba.
Jag behöver din underskrift på några papper.
Jag tar med dem till din lägenhet i kväll.
Franska advokater är så trevliga. Hade en amerikan gjort det?
Nej.
-Vill ni beställa? -Hummer.
Dito.
Jag tar grönsaksgrytan... och rumpsteken.
-Hur vill ni ha den? -Medium.
Pepparstek och grönsallad, tack. Mycket välstekt.
-Dricksen måste väl vara inkluderad? -Man lämnar ändå lite.
Varför i så fall inkludera 15 procent?
-Lägg 20 euro. -Inte på ett sånt här ställe.
-Här betalar man en förmögenhet. -Nästan 900 dollar.
Tack, Roger.
Så fina ni är! Ni är lika som bär alla tre.
Margeeve har inget med Roxy att göra.
Jag har bara fostrat henne sen hon var två.
Tack, Rog.
Jag älskar den där väskan.
-Hermès... -För mycket för Chesters lön.
-Hur hade du råd? -Den reades.
Vill du låna den?
Den har målats om. Ursulas vänsterhand är skadad.
Duken kan ha beskurits till höger-
-och tjänarinnans ansikte ser lite märkligt ut.
-Är det en La Tour? -Den är inte värderad än.
Ägarna väljer mellan Drouot och Christie's i London.
Inför vår visning försäkrades den för 40 000 dollar.
Nåt måste vara fel, eftersom den säljs så diskret.
-Exportlicensproblem? -Louvren avböjde.
Jag skulle gissa på Lorraine... cirka 1640.
Jag är osäker. Om jag får leka djävulens advokat-
-så saknar gestalterna La Tours tyngd och storslagenhet.
Har ditt helgon fastat?
Det skadar inte att ta en titt på den.
Jag tycker att er tavla är superb. Fantastiskt vacker.
Vad kan "oeuf fermier" tänkas vara? Kokt ägg, kanhända?
Endast i Frankrike serveras kokta ägg med sån stil och rentav fräckhet.
-Vinlistan, tack. -Jag har förklarat juridiken.
Christie's är vana vid värre saker.
Fast allt är ju värre när fransmän är inblandade.
Jag tror att jag tar levern med "pommes mousseline".
Ta något mer "cuisinè". Lunch i Paris är inte vardag.
Det bästa de serverar är "pintade au cerfeuil".
De lagar den med kastanjer.
Jaså?
Vad gäller vin... Jag var vinkännare innan jag bytte till mästarna.
De äkta vinexperterna är engelsmän.
Fransmän är så petiga. De förbiser fantastiska årgångsviner.
Jag antar att Château La Tour vore passande.
Jag anser att er tavla är från La Tours bästa period-
-om än inte hans mest kända.
Men jag menar...
...att det är en La Tour.
-Den åsikten delas inte av alla. -Nej.
Tänk om ni vore ett museum som ville komma över-
-en Renoir, som hade hittats på en vind.
Ni måste beakta psykologin.
lnte avslöjar ni att det är en Renoir? Priset skulle fara i höjden.
För att bevara sin integritet-
-säger museer ofta att de är osäkra.
Och vad tror du?
Jag tror att er mycket fina La Tour...
...inbringar ett bra pris på en auktion med hugade köpare.
Många skulle inse dess värde, vilket intygas av vår katalog.
Vilket pris pratar vi om?
En miljon pund. En och en halv, om vi har tur.
Christie's kan garantera att den inte säljs för mindre.
Christie's har förstås en helt annan syn på saken än museerna.
Vi vill sälja till högsta pris.
Vi är kompetenta och kan marknaden.
Pappa...
Chester Walker. -Mr Janely från Christie's.
Han är säker på att det är en La Tour.
-Jaså? -En miljon, pappa.
I pund, inte dollar.
-Det är mycket pengar. -Ja, för vissa, förmodar jag.
Vad är det, Odjur?
Äcklas du inte av att hjälpa mig dricka?
Han var mycket yngre, men annars är han sig lik.
-Personligheten, menar du? -Nej, till sin karaktär.
Han har alltid haft något visst.
Världsvan, allvetande, lite känd, lite gammal...
Vilket kan vara sexuellt lockande, särskilt för en ung person.
Det är som att bedriva hor med Gud.
Varifrån kommer de här fina sakerna?
Vi brukar tigga utanför Dior-
-så att shoppande kvinnor får sona sina synder.
Lägg det i pärmen för "diverse". Vi behöver det nog inte i Tulsa.
Kommer du inte på Suzannes söndagslunch?
Konferensen är planerad sen länge.
Jag måste gå nu.
Jag håller på att packa.
-Vill du inte träffa mina föräldrar? -Frågan är väl om de vill träffa mig.
Jag är knappast den kavaljer de hade tänkt sig.
-Vill du inte träffa mig? -Jovisst.
Men om jag inte går nu, så missar jag mitt flyg.
Vi ses när jag kommer hem.
Framför min ursäkt.
-Hej då, raring. -Hej då.
Är det här verkligen så lyckat?
Man har knappast något val.
Det vet du.
Det var vad jag trodde.
Men det är inte sant.
I morse skrev jag en dikt om simsnäppan.
De där fåglarna som niger medan de simmar.
Världens artigaste fåglar.
Väldigt...ståtliga.
De niger...medan de simmar.
Inte åt någon särskild. Bara...
...av artighet...
...och tacksamhet.
Nu har du blivit helt knäpp.
De ser Sankta Ursula som min hemgift.
Hemgift? Lever vi på medeltiden?
Nej, i Frankrike.
De kommer inte att prata om det. De pratar om allt som är tabu.
Men aldrig om pengar. Aldrig!
Jag vill inte heller prata om det.
Jag vill inte äta något konstigt.
Du ska veta en sak...
Tant Amèlie kommer att vara där. Morbror Edgars fru.
Hon har kallats dit.
Ska jag kämpa för honom-
-säga att jag aldrig släpper honom?
Tycker du att han är värd det?
Ni amerikaner är kända för att kämpa.
Ni kämpar till och med för sånt ni egentligen inte vill ha.
Jag gillar inte söndagar.
Min ängel...
Jag hade genast kunnat peka ut henne.
Hej, Margeeve.
Isabel...
-Min svägerska Amèlie Cosset. -Trevligt att träffas.
Chester... - Roger, dig hade jag nästan glömt. Gick resan bra?
Det är ett privilegium att få komma till ert land, er familj.
-Och ert vackra hem. -Nöjet är helt på vår sida.
-Synd att min man inte kan vara här. -För att inte nämna min.
Min bror bjuds till många internationella konferenser.
-Han lär vara i Belgien. -Sägs det. Jag frågar inte längre.
Era döttrar Roxeanne och Isabel är så praktiska och kloka.
Roxeanne och Isabel?
Vi betraktar fransmän som praktiska och förnuftiga.
Voltaire och upplysningen.
Thermidor, men tyvärr inte flickorna. Där är det ont om förnuft.
-Jag jagar. -Jagar...?
-Jagar du? -Nej.
-Vad jagar du? -Hjort.
-Ni skjuter dem förstås. -Nej. Vi jagar hjort med hundar.
Det är väldigt vackert. Hästarna, hundarna...
...jägarna i sina jackor. Prästen välsignar hundarna.
Poängen är att trötta ut kronhjorten-
-tills han inte orkar springa längre.
-Vad händer sen? -Sen dödar hundarna kronhjorten.
Uttrycket "ännu ett offer" anspelar på det.
Händer det att folk dör och trillar ur sadeln?
Det är inte vanligt, men det händer.
Bra, då jämnas oddsen ut lite.
Då har ögonblicket kommit som jag inte kunde drömma om-
-när jag lämnade Santa Barbara med några minnen...
Beauforten är inte bra. Den är gammal.
-Den har en rökig eftersmak. -Den är oätlig.
Smaka inte på den.
Beauforten är inte som den ska vara.
Jag får prata med osthandlaren.
Men Reblochonen är perfekt.
Varsågoda att ta för er...
Beauforten var hemsk.
Ja, men visst var Reblochonen utmärkt?
Allt var utmärkt. - Du har ett sånt vackert hem.
-Jag kan behöva några lektioner. -Du är alltför vänlig.
Jag vill ta upp en något känslig sak nu när de andra inte är närvarande.
Vi kan ju prata fritt i egenskap av mödrar.
Och intimt som vänner.
Var har vi det? "Tombeur...tombay..."
"Tombeur: att falla, att kasta som i brottning, stupa, tumla..."
Fyra års franska och allt är borta. En "tombeur" kallade hon sin bror.
En äldre man som utnyttjar en ung flicka.
Gissa vilken ung flicka.
Vår egen blomma Isabel.
-Inte "det är mitt liv"-blicken, tack. -Det är det ju!
Jag tror inte på det.
-Har jag träffat honom? -Nej.
Sen sa hans fru att vi måste skona Isabel från smärtan...
...av en man, som - citat:
"Är lite samvetslös när det gäller unga kvinnor."
Hon har pappa-komplex.
Jag har sett många studenter som faller för sina lärare.
Men de är svaga klängrankor, allt det som Isabel inte är.
Har det att våra familjer vet om det förstört det?
Nej, jag tänkte mest på dig.
Och din fru.
Hämmande kanske, men inte ödesdigert.
Vi struntar i vad de sa som om det aldrig hade hänt.
Jag ska vara i Concepción några månader för förhandlingar.
Kan inte jag få följa med?
Rart...
Vill du fortfarande ha mig när du kommer hem?
Var det inte er Emerson som sa: "Till slut blir alla hjältar trista"?
Jag måste klä på mig.
Det börjar bli sent. Låser du?
Får jag titta på den röda?
-Hej, Edgar. -Trevligt att träffas.
Mycket fin...
Tycker du om den?
-Är vi ute i samma ärende? -Presenter?
Till samma person?
Min är som farväl och tack-
-för att hon hjälpte mig med alla mina papper.
-Och din? -Min är bara som tack.
Gav inte du mig en scarf också?
Kan jag få se på de där?
I slutet, alltså.
En väska i början och en scarf i slutet.
Din situation var annorlunda. Du var ingen sårbar, ung person.
Nej. Jag var äldre.
Gift och skild, och två barn.
Du var världsvan, erfaren och redan berömd.
-Jag såg en grön i skylten. -Ja, jag ska hämta den.
-Det var lätt för dig att glömma mig. -Ja, jag glömde dig.
Men inte tårarna jag grät för din skull.
Ja, just den.
Tillåter du...?
-Charmant... -Ja, den är förtjusande.
Vi ger henne likadana sjalar.
Då kan hon byta ut en.
En mycket bra idè. - Jag tar den.
Jag också.
Bra!
Jag gifte mig aldrig med en fransman.
Jag hade dem bara som älskare.
För mig är en älskare, någon jag verkligen älskar...
...mycket viktigare än någon jag råkar gifta mig med.
Älskare är ett tidsfördriv man brukar växa ifrån.
En hobby...något man tröttnar på.
"Till slut blir alla hjältar trista"?
Emerson.
Någon citerade honom...
...när han försökte dra sig ur det.
Den klär dig.
Vi köper inte bara tamponger och läppstift.
Schampo, hudkräm, ögonskugga... Allt!
Går det bra, köper vi tre nya bilar.
Vi funderar på namnet Sankta Ursulas fond-
-för att hedra vårt skyddshelgon. Vad tycker du?
Blir vi skattebefriade?
-Jag har så många frågor. -Hur blir det med min fråga?
Min skilsmässa har inte gått igenom, som du vet.
Än så länge har ingen lämnat in en ansökan. Jag vet inte varför.
Jag kan inte skaffa en ny man innan den förra är avpolletterad.
-Vad har hänt? -Någon har dött.
-Vem då? -De släpper inte in oss.
Släpp in mig. Jag bor här!
Skottlossning vid Futurama. Man sköt mot sin ryska fru och flydde.
En amerikan. Ett passionsbrott.
USA har inga passionsbrott. De dödar för pengar eller droger.
Grannarna beskriver den misstänkte som en störd person.
-Vad heter din parfym? -"Honteuse" av Charmez.
Den luktar gott.
Mycket diskret.
Du gör vad du vill för dina pengar.
Men mitt bästa minne av Paris är väskan du gav mig.
-Den klär dig bättre. -Ja, den är för medelålders för dig.
Samt för damig.
Stanna.
Stanna!
Du har väl gjort det här tusen gånger.
Pojkarna tjatade och tjatade, men gav upp.
Får jag titta i er väska?
Ursäkta...
Eiffeltornet uppfördes vid sekelskiftet-
-av ingenjör Gustave Eiffel till världsutställningen.
Ingången är på andra sidan.
Vem var det där?
Han hade tappat bort sin fru.
Vad gör han?
Han jagar rätt på sin fru.
Kan det inte vara han som jagas?
Han är rätt vältränad.
Hur mår Celine och barnen?
Bra.
-Sen gick jag till soporna. -Vet ni vem det är?
Jag går inte dit igen! Det ligger ett mansben där.
Flytta er från infarten. Ambulansen är på väg.
Vad händer?
Han tappade bort sin fru.
Han är rätt nervös.
Och hur mår Celine och barnen?
Bra.
-Där är han. -Det här verkar skumt.
Jag varskor vakterna.
En misstänkt man letar efter sin fru.
Han är lång, i 40-årsåldern, blond...
...och har en Burberryrock.
En pistol!
Beväpnad man i Eiffeltornet. Jag upprepar...
-Vad tittar du på? -Titta. Där har du...
Jag varnade honom!
Samtliga enheter till tredje etaget!
Han är farlig! Dörren är blockerad.
Lugna ner er. Släpp pistolen och öppna dörren.
Gör dem inte illa. Vi ska hjälpa er.
Var är Roxeanne?
Jag måste förklara för henne varför jag gjorde det.
Kommer hon? Ska vi vänta på henne?
Gå lugnt mot trapporna på västra sidan. Spring inte.
Jag upprepar.: spring inte.
Visa respekt.
Jag älskade Magda. Jag älskade min Magda.
-Magda är hans fru. -Se på mig.
Se vad jag har gjort.
Gjorde du din fru illa?
Hon förtjänade det - liksom han.
Portvakterskan identifierade liket.
Vem är det?
Monsieur de Persand. Jag beklagar.
Det är omöjligt. Min man har inte bott här på länge.
Jag ska bara sitta här en stund.
Jag är så hemskt trött.
Om du ger upp, kan du bli utlämnad till USA.
Var är Roxy?
När du kommer hem, så gör de en sinnesundersökning.
Jag behöver en terapeut.
Hur dog han? Berätta!
Det kanske ni kan berätta för oss.
Det är lugnare på polisstationen. Monsieur Bertram kan följa med.
-Ser ni inte att hon ska föda? -Hjälp till här. Fort!
Lägg den i väskan och släng ner den så att ingen hittar den!
-Släng ner den! -Den kan träffa nån!
Hälsa Roxy att jag är ledsen.
Varför får jag inte prata med henne?
Tellman kom till en terapeut.
Han fick 20 år i ett sånt där fint franskt fängelse..
När Edgar kom hem hade vi vår sista tjusiga lunch..
-Du stannar alltså i Paris? -Jag tackade nej.
Jag kan inte lämna min syster ensam.
-Och Roxeanne? -Barnet har varit en stor tröst.
Roxeanne och Gennie är galna i honom.
Loaf of Bread Press vill ge ut en hel samling med Roxys dikter.
En poet, och änka. Du vet väl att en änka är helig här?
Och hur är det med en älskarinna?
Hon tolereras....
...och älskas.
Isabel... Du är ung, vacker och klok.
Och jag är, som du vet, alldeles för gammal för dig.
Notan tack. - En bil ska ta mig till en tv-intervju.
Direktsändningar är påfrestande. Jag kan säga nåt som jag får ångra.
Ja...det är påfrestande.
Chauffören kan köra dig vart du vill. Hoppa in.
Det är sant.
Du är för gammal för mig.
Men vi hade det bra.
Javisst.
Och tänk på allt vi lärde oss av varandra.
Till exempel...
Hur härligt det är att vara ung.
Farväl farbror Edgar, farväl Kelly-väskan och alla Edgars gåvor.
Han köper säkert Kelly-väskor till andra dumma flickor.
Men jag glömde honom och lydde< rådet att ta livet som det kommer.
"Prends la vie comme elle vient."
Nummer 50 av Henri d'Arles från 1700-talet.
Denna stora "Marin i månsken" är en ommonterad oljeduk.
Det finns ett bud på 12 000 euro...
...18 000 på den här sidan... 25 000 på telefon.
Mot er, sir? 25 000? lngen här framme? 25 000...
Såld för 25 000.
Nästa är nummer 51.
Georges de la Tour.
Ett förbiseende av Louvren.
Målningen är daterad cirka 1650.
Ja, nu är den här.
Helgonets hand har målats om, liksom tjänarinnans ansikte.
Övre delen av tavlan har beskurits-
-liksom höger sida. Hör jag två miljoner?
Två miljoner.
2 400 000...2 500 000 på telefon.
2,5 miljoner.
2 800 000...2 900 000...
På 3 miljoner?
3 200 000...3 300 000.
Nu bjuder hon.
3,4 miljoner.
3 700 000 framför mig.
-4 000 000 till höger. -Taket är nått.
4,1 miljoner.
4,2 miljoner...4,3 miljoner.
4,3 miljoner. Är du säker?
4,4 miljoner...
4,5 miljoner. Är du säker?
Sista chansen.
-Hon fick den. -Såld för 4,5 miljoner.
Tystnad, tack. Auktionen fortsätter.
Vi inleder med 6 000...
-Tu as pris ton pied? -Ta min fot?
Det betyder "hade du kul"?
Javisst. Hade inte du det?
Vem kunde tro att "ta min fot" betyder "ha kul i sängen"?
C'est ridicule.
Du måste stanna och bättra på franskan. C'est ridicule...
C'est ridicule...
Ridicule...
Roxy hade fått nog av äktenskap.
-Din svärmor... -Roxeanne!
Men hon ändrade sig och gifte sig med Bertram.
-Ni har träffats. -Bonjour.